For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT For best IPTV provider, please visit: WWW.IPTV.CAT.BZ
‫- סוויפטשור -‬
‫- 1846 - עידן הפיראטים בים הקריבי גווע. -‬
‫- רק האכזריים ביותר נותרו, מחפשים באופן נואש דרך לפרוש. -‬
‫אחורה!‬
‫תמסרו את כלי הנשק ואת הזהב שלכם!‬
‫קפטן בודן!‬
‫פיראטים!‬
‫התחמשו!‬
‫בחרו את המלחמות שלכם!‬
‫אל תיתנו להם לנצח!‬
‫שרוף את היומן.‬
‫כן, קפטן.‬
‫הכינו את עצמכם. - לסגת!‬
‫אנחנו דייגים סוחרים! הניחו...‬
‫מנוול!‬
‫קדימה!‬
‫לילה טוב, קפטן.‬
‫קפטן על הסיפון!‬
‫שנים כה רבות חיפשתי בימים האלה‬
‫את מה שנגנב ממני.‬
‫אמור לי,‬
‫איך קפטן של ספינת סוחר פשוטה‬
‫מוצא מטיל זהב עם הסימן שלי עליו?‬
‫מי נתן לך אותו?‬
‫כמה חיים שווה להקריב כדי להגן עליהם?‬
‫שנגלה ביחד?‬
‫קפטן...‬
‫נמל המוצא של הספינה, אדוני.‬
‫האי קיימן בראק.‬
‫תביא את קפטן בודן לסיפון ואל תחוס על האחרים.‬
‫האנשים האלה לא עשו שום דבר רע.‬
‫קבע מסלול, סגן הקפטן.‬
‫אנחנו מפליגים לקיימן בראק.‬
‫הצוק‬
‫- קיימן בראק כעבור שישה ימים -‬
‫למען ה"סוויפטשור"‬
‫וכל אלה שעדיין בים,‬
‫כדי שידעו שלעולם לא נאבד את אור התקווה שמנחה‬
‫את המלחים המבורכים שלנו ואת קפטן טי-אייץ' בודן חזרה הביתה.‬
‫אמן.‬
‫אליזבת.‬
‫ליזי.‬
‫אליזבת. - וסטון.‬
‫היי. - מה אתה עושה כאן?‬
‫נשיקה אחת אחרונה.‬
‫הספינה תפליג בבוקר.‬
‫הקדשת עוד מחשבה למה שדיברנו עליו?‬
‫הקדשתי לזה את כל מחשבותיי.‬
‫ו... - יש דברים שצריך להביא בחשבון.‬
‫ו...‬
‫בואי הנה.‬
‫שקט.‬
‫היא חוזרת? - אני לא יודעת.‬
‫היא באה לרצוח אותנו.‬
‫מי זה? - אני לא יודעת.‬
‫קום. אלוהים.‬
‫רד! - זאת אחותך?‬
‫גיסה.‬
‫לעזאזל.‬
‫ליזי!‬
‫הבחורה הזאת.‬
‫וסטון, שקט!‬
‫אימא? זו את?‬
‫אייזק. תיזהר, בני.‬
‫בוא נרכיב את הסדים. קדימה.‬
‫יש סימן לספינה של אבא?‬
‫לא.‬
‫אפילו לא ספינת סקונר חולפת.‬
‫חלפו...‬
‫כבר 59 ימים.‬
‫היי.‬
‫אבא שלך איחר כל חייו.‬
‫האיש איחר לחתונה שלנו.‬
‫אם תשאל אותי, הוא יגיע בדיוק בזמן.‬
‫אז למה שולחים ספינה נוספת לחפש אחריו?‬
‫דודה ליזי אמרה לך את זה?‬
‫הוא יחזור הביתה.‬
‫הוא תמיד חוזר.‬
‫כן.‬
‫אני אארוז את חפציי ואפגוש אותך ליד המפרצון עם אור ראשון.‬
‫ליזי? - תתחבא. מהר.‬
‫ליזי?‬
‫בוקר טוב, ארסל.‬
‫הבוקר עבר מזמן.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כמובן. למה?‬
‫היית אמורה להשגיח על ממתקי הקוקוס עבור יום הולדתו של אייזק.‬
‫זה פרח מזכרוני.‬
‫באמת?‬
‫אני מתנצלת. אכין כמות נוספת.‬
‫אין צורך. הייתי צריכה לעשות את זה בעצמי.‬
‫יום יפה בחוץ.‬
‫כמו אתמול, ולמעשה כמו כל יום אחר.‬
‫מעולם לא ראיתי מישהו שקשה לו כל כך לחיות בגן עדן.‬
‫ביליתי את כל חיי באי הזעיר הזה.‬
‫זה נורא כל כך שאני רוצה לראות את הזריחה מחוף אחר ולו פעם אחת?‬
‫הרגשת פעם ככה?‬
‫אין זמן לחלומות בהקיץ.‬
‫כמו כן, היזהרי בדברייך ליד אייזק.‬
‫אל תעשי לי פרצוף.‬
‫את לא אימא שלי.‬
‫לא פלא שטי-אייץ' תמיד בוחר לעזוב.‬
‫ביום הזה, אנחנו מתפללים לאלוהים, תחזיר את הספינה של אבא לחופים,‬
‫מהים הכחול הגדול והגלי, כדי שייהנה מהעוגה הזאת איתי.‬
‫מה אמרתי לך על לקרוא את זה?‬
‫משהו אינו כשורה.‬
‫הוא הבטיח לחזור לפני יום הולדתי.‬
‫- הרפתקאותיהם של פיראטים מפורסמים -‬
‫הים בלתי צפוי, בני,‬
‫ולכן אביך השאיר לך מתנה,‬
‫למקרה שהוא יאחר.‬
‫אתה רוצה לראות?‬
‫הנה.‬
‫סכין מכובד.‬
‫אבא אמר מאיפה הוא השיג אותו?‬
‫לא.‬
‫בסדר, מספיק.‬
‫זה לא צעצוע.‬
‫תנוח קצת, כן?‬
‫בוא הנה.‬
‫"ספינת הברק שלי בנמל‬
‫"נשמתי במפרץ‬
‫"ושתיהן יפליגו‬
‫"עם שחר‬
‫"אז חבק אותי חזק‬
‫"עד עלות השחר‬
‫"עד בוא היום‬
‫"ועמוק בתוך ליבך‬
‫"אני אישאר"‬
‫ליזי?‬
‫אליזבת?‬
‫הנערה הזאת.‬
‫היי. תתעורר. קדימה, קום.‬
‫מה קורה, אימא?‬
‫מהר. בוא נלך.‬
‫מוכן?‬
‫תן לי לעזור לך.‬
‫בונז'ור, גברת בודן. - היי.‬
‫בוא.‬
‫ילד טוב.‬
‫אל תזוז.‬
‫כן.‬
‫מי שם?‬
‫אנחנו משפחה שלווה.‬
‫אנחנו לא רוצים צרות.‬
‫איזה יום יפה היום.‬
‫בואי תראי.‬
‫זו הרגשה טובה?‬
‫אחי, נפצעת?‬
‫אני בסדר.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫זהו זה?‬
‫לא! תפסיק, בבקשה!‬
‫היא מתגלגלת כמו כלב. - בבקשה.‬
‫ילדה טובה.‬
‫תפתח את הדלת.‬
‫ואת.‬
‫בואי לכאן.‬
‫בוקר טוב, גברת בודן.‬
‫איפה את שומרת את הכסף?‬
‫מאחורי הדיוקן.‬
‫בבקשה.‬
‫הזהב?‬
‫איפה הוא? - זה כל מה שיש לנו!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫כסף זה כסף.‬
‫אז תשמור קצת בשבילי.‬
‫תמיד, אחי.‬
‫את, תתנהגי יפה.‬
‫היא פגעה לך בעין.‬
‫אימא?‬
‫אימא בסדר.‬
‫אימא בסדר. - תפוס וקח אותה!‬
‫ככה. קח אותה! - היי.‬
‫זה.‬
‫איפה כל השאר?‬
‫מי אתה?‬
‫אולי תשבור לה את העצמות.‬
‫אל תיגע בפנים.‬
‫הכומר בראדלי.‬
‫אבשל נזיד צב מאוחר יותר. אני יודע שאתה מת על זה.‬
‫אפשר לעזור, ידידי?‬
‫אני הנציב, ו...‬
‫זאת מושבה בריטית משוחררת.‬
‫תאמר בבקשה את שמך, דרגתך ונאמנותך.‬
‫דבר כה שברירי, גן עדן.‬
‫יום אחד אור שמש. למחרת...‬
‫הוריקן משתולל זורע הרס בחוף כמו אגרופו של האל עצמו.‬
‫אני שואל אותך שוב.‬
‫שם, דרגה, נאמנות.‬
‫אני בא בתור השליח של עצמי.‬
‫אח צנוע של הים.‬
‫כאן כדי להציע מקלט מהסערה.‬
‫קפטן פרנסיסקו קונור.‬
‫הפעילו את המשוטים, בחורים! - חתרו!‬
‫שברו את הגב! - חתרו!‬
‫וחתרו!‬
‫וסטון?‬
‫בלי שטויות.‬
‫מנהל הנמל, הבט לעבר הכף.‬
‫כנס את כל האנשים בכנסייה.‬
‫היכנסו.‬
‫תסתכלו, הם מגיעים דרך התעלה.‬
‫שמעתי סיפור על קפטן קונור מטורף.‬
‫שודד ים, צמא קרב,‬
‫אויב מבוקש של האימפריה הבריטית.‬
‫מי אתה חושב בנה את האימפריה הזאת?‬
‫משכו, יקירי ליבי!‬
‫משכו!‬
‫חתרו!‬
‫המלחים ההם, הם איתך? - חתרו!‬
‫כן.‬
‫למרבה הצער, הם לא חולקים את החוש הדיפלומטי שלי.‬
‫באנו להסדיר חוב.‬
‫איפה אשתו של טי-אייץ' בודן?‬
‫גברת ארסל?‬
‫אני לא יכול לאפשר לגדוד חמוש...‬
‫בגלל מוכרת דגים ארורה.‬
‫אף אחד אחר לא צריך להיפגע.‬
‫היכנסו!‬
‫כולם, הישארו למטה. שם.‬
‫הכינו את הבולדוג!‬
‫משכו, יקירי ליבי! משכו!‬
‫תגיד לאנשיך להפסיק לחתור.‬
‫אני לא יודע איזו עסקה עשית עם השטן,‬
‫אבל היא לא תקפה כאן.‬
‫אני פוקד עליכם להפסיק לחתור!‬
‫הרימו משוטים!‬
‫היכונו.‬
‫אש.‬
‫וזה היה אי יפה כל כך.‬
‫הוא נראה מגונדר מאוד שם.‬
‫אתם מכירים את בעלי.‬
‫האם הוא חי?‬
‫היי. אסוף כמה פריטים לפני שהאחרים יגיעו.‬
‫כן.‬
‫מי האחרים?‬
‫תלה אותה.‬
‫אימא!‬
‫יש ילד שם למטה.‬
‫תפסיק!‬
‫תסתכל עליי.‬
‫מי לימד אותך לדבר צ'ווה?‬
‫אותו אדם שלימד אותי את זה.‬
‫הילד!‬
‫קומי!‬
‫תתרחק!‬
‫אימא.‬
‫אל תזוזי!‬
‫לופה!‬
‫הדליקו את הבולדוג!‬
‫הגפרור. איפה הגפרור?‬
‫איפה הגפרור?‬
‫אתה...‬
‫בא לבית שלי...‬
‫מאיים... על המשפחה שלי!‬
‫איפה בעלי?‬
‫איתי, בואו. בואו איתי!‬
‫הצילו! הנציב!‬
‫הגאות חזקה הבוקר.‬
‫לא יכולת להשאיר קצת קרב בשבילנו, אה?‬
‫ברוכים הבאים לבראק, רבותיי.‬
‫איש לא עוזב את האי הזה עד שאקח את הרכוש שלי.‬
‫אבטחו את ראש הגשר! - כן!‬
‫אספו את הרובים!‬
‫הצי המלכותי מסייר במים האלה.‬
‫והם יודעים איך לטפל בבני מינכם.‬
‫רק החזקים ביותר מבני מיננו נותרו.‬
‫אנחנו האחרונים בזן נכחד.‬
‫ישנם כאלה שאומרים שאנחנו בני אלמוות.‬
‫אמור לי, איש קטן...‬
‫איפה...‬
‫אות המצוקה של האי?‬
‫זאת כנסייה יפה.‬
‫תתכופפו! למטה!‬
‫מדורת איתות.‬
‫הצד הרחוק של האי.‬
‫על ראש הצוק.‬
‫אלה שמתחבאים,‬
‫תמשיכו להתחבא.‬
‫תתאבלו על המתים שלכם.‬
‫תצייתו לאנשיי...‬
‫ולא יהיו אי-נעימויות נוספות.‬
‫באשר לך...‬
‫הדם שנשפך כאן היום‬
‫הוא על הידיים שלך.‬
‫אני דן אותך למקום‬
‫שבו הרשעים מפסיקים להטריד.‬
‫והשטן ייקח אותך לשם בכבודו ובעצמו.‬
‫ירייה טובה, אדוני.‬
‫מר סקאוט, אילו חדשות בפיך?‬
‫עדיין מחפשים את הזהב, אבל הכנענו את האישה.‬
‫האומנם?‬
‫אל תפחד. אל... היי.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אייזק, תסתכל עליי.‬
‫אל תפחד, ילד.‬
‫אני עדיין אימא שלך.‬
‫ואני אעשה כל שבכוחי כדי להגן עליך.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫אין לנו זמן רב.‬
‫ארוז כל מה שנחוץ לך, ומזון לשלושה ימים.‬
‫ארסל! זה אני.‬
‫נפצעת?‬
‫לא קשה כמוהם.‬
‫ציידי ראשים.‬
‫או גרוע מכך.‬
‫כמה עוד יש בעיירה?‬
‫כנופיה בסירות משוטים.‬
‫בהנהגתו של אדם נתעב‬
‫חמוש בכלי נשק שמעולם לא ראיתי כמותם.‬
‫ארסל...‬
‫אני חושב שזה הוא.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫ראית את ליזי? - לא.‬
‫הלכתי דרך שביל הסבך, אבל...‬
‫האנשים האלה מחפשים אותך.‬
‫תן להם לחפש.‬
‫חפים מפשע מתים.‬
‫אם אכפת לך מהם כל כך, למה ברחת לכאן?‬
‫כי את היחידה באי הזה שאולי מסוגלת לעצור אותם...‬
‫קפטן.‬
‫לעולם אל תקרא לי ככה שוב.‬
‫ליזי עזבה אותנו.‬
‫מה?‬
‫היא בורחת עם וסטון.‬
‫ארסל, תחשבי.‬
‫אין לי זמן. אם אתה בא, בוא.‬
‫ואני לא מוצא את הפגיון שלי.‬
‫נו, באמת.‬
‫בבקשה.‬
‫תלכו בשביל של סחלבי הבננה‬
‫דרך המנגרובים לעבר הצוק.‬
‫שנים עשר צעדים מזרחה‬
‫מהעץ המת עם סימן הירח.‬
‫אבל את לא באה איתנו?‬
‫אחרי שאמצא את דודה שלך.‬
‫טוב. כעת תקשיב. לך צפונה לאורך הנחל.‬
‫תחכה שם, ותיזהר מהקיימנים.‬
‫האליגטורים האלה צריכים לפחד מאיתנו.‬
‫נכון, כומר?‬
‫עם אמונה, הכול אפשרי.‬
‫עכשיו יש לך אמונה ורובה פתיל צור.‬
‫זוכר איך להשתמש באחד מאלה, כומר?‬
‫אני לא ארצח.‬
‫אבל לא אכפת לי לפצוע מנוול.‬
‫אני חייבת לך.‬
‫את לא חייבת לי דבר.‬
‫אם משהו יתקוף אותך, תשתמש במתנת יום ההולדת הזאת, ילד.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫קדימה.‬
‫ארסל.‬
‫יש שם גברים. והם...‬
‫והם הרגו את הנציב. - דברי בשקט.‬
‫לא, את לא מבינה. וסטון.‬
‫תכננת לברוח עם האידיוט הזה. מה עבר לך בראש?‬
‫וסטון מת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני רוצה ללכת הביתה.‬
‫אי אפשר ללכת הביתה.‬
‫אייזק והכומר מחכים לנו במנגרובים.‬
‫ליזי, אם לא נזוז עכשיו,‬
‫הגברים האלה ימצאו אותנו.‬
‫יש קיצור דרך שביל הסבך.‬
‫בסדר?‬
‫בואי.‬
‫עדיין אין זהב, אדוני.‬
‫"הכנענו את האישה"?‬
‫לא ייתכן שאישה אחת עשתה את כל זה.‬
‫היא לבטח מקבלת עזרה.‬
‫אתה לא מכיר את האישה שאתה מתמודד איתה.‬
‫סיירו באזור הצפוני.‬
‫אתם, לכו דרומה.‬
‫תירו בכל מי שנמצא איתה.‬
‫ומה בנוגע לחברה שלנו?‬
‫תכניעו אותה כמו שצריך הפעם.‬
‫שמעתם את סגן הקפטן.‬
‫יש לה בן.‬
‫והוא צולע.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני חושש שעלינו על שרטון.‬
‫קדימה, בחור.‬
‫הנה, כומר, העץ המסומן.‬
‫יבורכו עיניך.‬
‫כן. - אני מסתדר.‬
‫אמרתי שאני מסתדר. אני בן 13.‬
‫יום הולדת שמח, דרך אגב.‬
‫תעמוד מאחוריי.‬
‫אתה תעמוד מאחוריי.‬
‫עדיין נותרה בך קצת רוח קרב?‬
‫כאן הנחל נהיה צר.‬
‫ארסל...‬
‫אני לא מעז להיכנס למים האלה.‬
‫גם אני לא.‬
‫אני מטפל בזה. - בואו.‬
‫אייזק קודם.‬
‫בחור טוב.‬
‫לאט.‬
‫בזהירות.‬
‫ארסל... - שם.‬
‫אחת, שתיים ולמשוך.‬
‫את יכולה לעשות את זה. רק תמשכי. תהיי יציבה.‬
‫תשמרי על יציבות.‬
‫מה?‬
‫תסתכלי קדימה.‬
‫לכי!‬
‫בראדלי, מהר!‬
‫בוא.‬
‫לא.‬
‫קפטן.‬
‫אני לא חמוש.‬
‫אלי שבשמיים.‬
‫בראדלי לב-שחור, זה אתה?‬
‫הכומר בראדלי.‬
‫אדם יכול להחליף את מדיו,‬
‫אבל מתחת...‬
‫להישאר אותו אדם.‬
‫אני לא אותו אדם.‬
‫מצאתי את השלווה שלי.‬
‫אתה תמצא עופרת.‬
‫אמור לי איפה היא.‬
‫תמשיכו להתקדם לעבר הצוק.‬
‫אל תעצרו. אל תוציאו הגה.‬
‫בסדר? - לאן את הולכת?‬
‫קדימה, אייזק.‬
‫היא קפטנית טובה ממך כפליים.‬
‫הזדמנות אחרונה.‬
‫האמת.‬
‫"אל תירא מאלה היכולים להמית את גופך,‬
‫"אולם אינם מסוגלים להמית את נפשך."‬
‫תמשיך להתפלל.‬
‫לא.‬
‫שם! צמרת מצד ימין! תגרמו לה לצאת ממחבואה!‬
‫תמשיכו לכוון אליה!‬
‫היא בורחת!‬
‫זהירות!‬
‫כוונו!‬
‫בל הוצאות להורג, רבותיי.‬
‫בחיים.‬
‫קדימה! זוזו! תרדפו אחריה!‬
‫אני מאחוריכם. תסתתרו.‬
‫דודה, ראית אותם?‬
‫תרדפו אחריה!‬
‫אני פוחד. - אימא שלך בסדר.‬
‫אתה בסדר.‬
‫אייזק , מה אתה עושה?‬
‫תפנו מבט.‬
‫מספיק עם החרא של הג'ונגל.‬
‫מרי, מרי העקובה מדם!‬
‫שמעתי שיש לך משפחה חדשה ויפה.‬
‫אני תוהה,‬
‫הם יודעים מי את באמת?‬
‫הבן שלך יודע?‬
‫תקשיב לי, בן!‬
‫אנחנו לא אלה שצריך לפחד מהם.‬
‫תניחי את הנשק. בואי...‬
‫ותפצי על הפשעים שלך.‬
‫מה את אומרת, מרי?‬
‫בסדר גמור.‬
‫אולי...‬
‫סחר חליפין?‬
‫תמורת חייו של קפטן תאודור אייץ' בודן.‬
‫הוא נמצא ברגע זה על סיפון ספינתי.‬
‫מחכה לו.‬
‫אז איחוד משפחתי?‬
‫בקוטג', שעת בין ערביים.‬
‫את...‬
‫והזהב שלי.‬
‫או שראשו יהיה מונח לרגלייך.‬
‫עני לי, יורדת ים.‬
‫כן!‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫למקום הבטוח היחיד באי.‬
‫בואו נזוז.‬
‫בוא.‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫נראית כמו ספינת סקונר.‬
‫תסתכלי למעלה, אחות.‬
‫גיסה.‬
‫זהירות.‬
‫מאיפה כל זה הגיע?‬
‫מפה ומשם.‬
‫בעיקר משם.‬
‫ארסל.‬
‫מי היה האיש הנורא הזה?‬
‫ואיך את טובה כל כך בלהרוג אנשים?‬
‫שמו פרנסיסקו קונור.‬
‫הוא הקים מושבות מטעם חברת הודו המזרחית.‬
‫והוא פיראט ידוע לשמצה.‬
‫כמו אלה שבספר שלי? - לא.‬
‫אלה אגדות.‬
‫פיראטים אמיתיים הם רוצחים,‬
‫לא גיבורים.‬
‫היא באמת קטלנית כמו שאומרים?‬
‫כן, תשאל את המסכנים שהשארנו בביצה.‬
‫נקבל תוספת שכר על המחדל הזה, מר סגן הקפטן?‬
‫תעשו את עבודתכם. יהיה מספיק לכולם.‬
‫טוב, אני לא פוחד ממכשפה.‬
‫פה גדול...‬
‫בזמן שינקת מהציצי של אימא שלך,‬
‫ה"מכשפה" הזו הטילה אימה אמיתית.‬
‫הייתה לה ספינה משלה,‬
‫היא עבדה עם קונור.‬
‫עד שהיא דקרה אותו, גנבה את הזהב שלו ונעלמה.‬
‫אז איך את מכירה אותם?‬
‫ארסל.‬
‫היינו משרתים חוזיים.‬
‫הם תקפו את הספינה שלנו,‬
‫שחטו את הוריי ולקחו אותי.‬
‫הייתי בת 12.‬
‫את גדלת...‬
‫כאישה על ספינת פיראטים? איך...‬
‫איך זה אפשרי בכלל?‬
‫הייתי חייבת להפוך למישהי אחרת.‬
‫מרי העקובה מדם?‬
‫תרימי.‬
‫האם טי-אייץ' יודע על...‬
‫העבר שלך?‬
‫הוא לא התחתן איתי בגלל הבישול.‬
‫זוז. הוא מחכה.‬
‫הסכין של אלוהים בבטן שלך.‬
‫רוצחים.‬
‫ברוך שובך הביתה, קפטן בודן.‬
‫ארסל.‬
‫אוצר קבור.‬
‫זה כסף מגואל בדם.‬
‫לא.‬
‫זאת הירושה שלכם.‬
‫כמו שהיה לגברים בבית שלנו.‬
‫הזהב הזה מסומן.‬
‫הוא היה אמור להישאר קבור עד שאמות.‬
‫לעזאזל, טי-אייץ'.‬
‫הזהב הזה שייך לקונור?‬
‫הוא חושב שהכול שייך לו.‬
‫ביליתי מחצית מחיי עם האחים.‬
‫יש רק דרך אחת להתמודד עם אדם כמו קונור.‬
‫אז את פושעת.‬
‫הפושעת הזו היא התקווה היחידה שלך.‬
‫הניצחון בהישג יד.‬
‫אבל אני צריך לדעת משהו.‬
‫דבר בחופשיות, מר לי.‬
‫עם כל הכבוד...‬
‫איך הראש שלך?‬
‫צלול כמו אור כוכבים בחורף.‬
‫והמשימה שלנו היא עדיין הזהב.‬
‫האנשים האלה הם החיילים הטובים ביותר‬
‫מכל ארבע כנפות תבל.‬
‫אני לא יכול להסכים שהם ימותו כדי לספק תשוקה...‬
‫לנקמה.‬
‫זהב...‬
‫חסר כל ערך...‬
‫ללא חירות.‬
‫זה הפרס האמיתי שלנו.‬
‫מרי העקובה מדם היא אמצעי להשגת מטרה.‬
‫לא יותר מזה.‬
‫גללי עטלפים.‬
‫זה מסריח. - זה הריח של תאוות בצע.‬
‫תיזהר!‬
‫אתם מוכנים לסייר בחוץ, בבקשה?‬
‫אייזק.‬
‫זהירות.‬
‫דודה, הם ימצאו אותנו?‬
‫אל תדאג. נהיה בסדר.‬
‫אני רוצה שתכין את המפרשים.‬
‫נהיה מוכנים בשביל אבא‬
‫כשתחזירי אותו.‬
‫תשמרו זה על זה.‬
‫את בטוחה בנוגע לזה?‬
‫אל תיגעי בדבר בזמן היעדרותי.‬
‫זה יתאים.‬
‫רוצה נסות אותי?‬
‫עצור...‬
‫מר סקאוט.‬
‫תתחפף.‬
‫אני מתנצל, קפטן.‬
‫ה...‬
‫צוות יכול להיסחף לפעמים.‬
‫כמה?‬
‫כמה מאנשיך היא הרגה?‬
‫אלימות...‬
‫היא כמו שפת אם בשבילה.‬
‫זכור לי שלילה אחד שלושה מלחים נכנסו לתא שלה.‬
‫הם רצו להתפרע קצת.‬
‫למחרת בבוקר,‬
‫מצאנו את האברים הכי טובים שלהם‬
‫תלויים על מוט חרטום הספינה.‬
‫אישה מטילת אימה.‬
‫לכן היא תקעה בך סכין?‬
‫אם לומר את האמת...‬
‫לילות רבים הרהרתי באותה שאלה.‬
‫זה הרגיז אותי.‬
‫כי בזמנו, היינו שותפים אמיתיים.‬
‫בכל מובן של המילה.‬
‫אתה משקר.‬
‫היא לא סיפרה לך?‬
‫אימא אמרה לא לגעת בשום דבר.‬
‫ואני אומרת...‬
‫שהרווחנו את הזכות להפר כמה כללים היום.‬
‫זה היומן שלה.‬
‫כל הארצות הרחוקות הללו,‬
‫דברים מדהימים.‬
‫את מאמינה שהיא הפליגה ברחבי העולם?‬
‫- מרי העקובה מדם -‬
‫אני מאמינה שהיא עשתה יותר מאשר להפליג.‬
‫אני מרגיש מוות באוויר.‬
‫היזהר, בני.‬
‫דווחו.‬
‫ארסל?‬
‫ארסל. הגעת.‬
‫אליזבת? אייזק?‬
‫בטוחים, במערות.‬
‫אני מצטער שלקחתי חלק מהזהב שלנו.‬
‫יש רופא שעוזר לאנשים כמו אייזק.‬
‫לא.‬
‫בלי חרטות.‬
‫היי.‬
‫דווחו!‬
‫אל תטרח.‬
‫תחפשו בכל שיח,‬
‫כל סוללה.‬
‫היא קרובה.‬
‫לקונור המפתח היחיד.‬
‫אני לא מצליחה לפתוח.‬
‫מה בנוגע לך ולקונור?‬
‫דברים קורים בים.‬
‫מה שעשיתי, עשיתי כדי לשרוד.‬
‫טוב, זה לא משנה דבר, יקירתי.‬
‫שום דבר.‬
‫חיי התחילו ביום שפגשתי אותך.‬
‫בנים, לפתוח!‬
‫ניאלץ לבצע את ההחלפה.‬
‫קח את זה ליתר ביטחון.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אשתי.‬
‫קפטן שלי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫הם לא פה.‬
‫כבר הגיע הזמן לאכול?‬
‫קפטן, כיתרנו אותה.‬
‫כך מסתיים ניסיון החילוץ הכושל שלך.‬
‫חילוץ?‬
‫אני רק רוצה לראות אותה הורגת אותך.‬
‫זוזו אחורה!‬
‫מלחים, אתם רוצים להיות עשירים או מתים?‬
‫אל תזוזו, רבותיי.‬
‫זה אתה, מר לי?‬
‫סגן הקפטן עכשיו.‬
‫תמיד ידעתי שתצליח.‬
‫תמיד ידעתי שאת מרושעת.‬
‫חמומי המוח האלה יודעים למה הם נכנסו?‬
‫קצין משמעת, עצור אותה. - בעונג רב.‬
‫לעזאזל, אישה!‬
‫נכון.‬
‫אני נופלת, כולנו נופלים.‬
‫"אפר, אפר,‬
‫"כולנו נופלים."‬
‫התגעגעת אליי, יקירתי?‬
‫אתה רוצה את זה או לא?‬
‫כן.‬
‫לאט.‬
‫הביטו, רבותיי...‬
‫מרי העקובה מדם הידועה לשמצה,‬
‫הידרדרה להיות מוכרת דגים.‬
‫זה לא השם שלי.‬
‫שכחת את שמך האמיתי?‬
‫זה שמופיע ברשימת הנוסעים?‬
‫אני יודע אותו.‬
‫אני יודע עלייך הכול.‬
‫תביאו אותו.‬
‫קדימה. נלך.‬
‫זוז.‬
‫תוריד ממני את ידיך המטונפות.‬
‫ובכן, קפטן...‬
‫היה לי לעונג.‬
‫ממש לא.‬
‫היי, בודן.‬
‫למה שלא תיקח כמה מטילי זהב?‬
‫בשביל האלמנות של אנשיך.‬
‫אל תקשיב לו.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫בבקשה.‬
‫ועכשיו...‬
‫יקירתי, לעניין השני שלנו.‬
‫עניין הבגידה שלך.‬
‫כיצד נוכל לאזן את המאזניים?‬
‫לקחתי את מה שהיו חייבים לי.‬
‫חייבים?‬
‫כשמצאתי אותך,‬
‫היית ילדה קטנה וחלשה... - לא חלשה.‬
‫...בדרכה לחיים של שעבוד‬
‫בבית בושת אנגלי כלשהו.‬
‫אבל ריחמתי עלייך, הצלתי אותך,‬
‫הפכתי אותך לרבת-עוצמה, לחזקה.‬
‫ובתמורה,‬
‫דקרת אותי בצלעות ושדדת אותי.‬
‫מצטערת.‬
‫כיוונתי ללב שלך.‬
‫אז נכשלתי ולא הצלחתי ללמד אותך כראוי.‬
‫טעות...‬
‫שאני לבטח אתקן...‬
‫עם הבן עקום הרגליים שלך.‬
‫לא! - מנוול!‬
‫תביאו את הזהב הארור!‬
‫ארסל!‬
‫מספיק!‬
‫חכה.‬
‫קונור! נכנעת!‬
‫אני נכנעת.‬
‫הסכסוך שלך הוא איתי.‬
‫תניח לו לנפשו.‬
‫ארסל, תברחי.‬
‫אני אעשה כל מה שתבקש.‬
‫בין הצלעות.‬
‫ככה עושים את זה. - לא!‬
‫לא!‬
‫תקשיב לקולי.‬
‫אני כאן איתך.‬
‫אתה.‬
‫את חושבת שפשוט אניח לך לברוח?‬
‫למה בגדת בי?‬
‫למה לא יכולת להסתפק בזהב והמזוין?‬
‫הזהב הזה הוא תשלום לצוות שלי.‬
‫הסיבה לבואי...‬
‫היא הפרס...‬
‫על הראש שלך.‬
‫לסגת!‬
‫פיצוץ מתקרב!‬
‫תקשיב לזה.‬
‫טי-אייץ' היה פועל נמל.‬
‫הם הכירו כאן, בקיימן בראק.‬
‫היא הסתתרה אחרי שגנבה את הזהב‬
‫ונלחמה כדי לברוח מהצי של קונור.‬
‫"12 באוגוסט. - 12 באוגוסט.‬
‫"האי הזעיר הזה הוא גן עדן.‬
‫"אני סוף סוף חופשייה.‬
‫"כאן אבנה לעצמי חיים חדשים...‬
‫"ואמצא תכלית חדשה."‬
‫היא שינתה את שמה לארסל.‬
‫מה שמה האמיתי?‬
‫את יכולה לקרוא את זה?‬
‫לא.‬
‫קפטן...‬
‫מה זה?‬
‫קפטן, אמרתי, מה זה, לעזאזל?‬
‫המשימה שלנו.‬
‫המשימה שלנו הייתה מטילי הזהב,‬
‫שהתפוצצו לרסיסים עכשיו!‬
‫לא האובססיה החולנית שלך לאישה הזו.‬
‫שים לב לנימה שלך, חבר.‬
‫איבדנו את הזהב.‬
‫איבדנו את הפרס.‬
‫הבן שלי מת!‬
‫לחינם.‬
‫ולא אשליך חיים של מלח נוסף לתוך מלתעות המוות‬
‫בשביל הטירוף הזה.‬
‫טירוף?‬
‫עלה הגת הזה שיבש את המוח שלך.‬
‫חסרה לך פרספקטיבה, סגן הקפטן.‬
‫תביאו את הבן שלי. - כן.‬
‫כולם כולל כולם, קחו את הנופלים לספינה! - מייד. לכו.‬
‫הם ראויים לקבורה מכובדת.‬
‫התעלמו מהפקודה הזאת.‬
‫אם כך, אני אכנס את חברי הצוות הנותרים‬
‫ונצביע כיצד להמשיך.‬
‫המסע הזה נגמר.‬
‫אז זה מרד.‬
‫העונש...‬
‫ברור למדי.‬
‫אחרי כל השנים האלה, לירות בי בגב?‬
‫תיאסף אל אבותיך.‬
‫סגן הקפטן היקר שלנו לא היה מסוגל לראות את הערך האמיתי של מרי העקובה מדם.‬
‫תור הזהב של הפיראטיות הסתיים.‬
‫בגדו בנו.‬
‫אנחנו שצבענו את הגלים באדום למען המלך והמולדת...‬
‫מוגדרים כעת כפושעים.‬
‫מילאנו את הקופות שלהם,‬
‫בנינו את המושבות שלהם.‬
‫אבל אבוי,‬
‫העולם המודרני שלהם כבר אינו מתאים לדרכינו.‬
‫אבל אל תתייאשו.‬
‫הפרס שאני מחפש...‬
‫שווה יותר מזהב.‬
‫אני מחזיק בידיי צו משלוש אימפריות,‬
‫שמציע למי שילכוד את מרי העקובה מדם‬
‫חנינה לכל החיים.‬
‫לא נצטרך יותר לברוח,‬
‫לא לנבור בשרידי ספינות.‬
‫כל החטאים שלנו יבוטלו בבית משפט‬
‫עם חסינות...‬
‫להפליג בימים כמו הקונקיסטאדורים.‬
‫בעניין זה, אני נשבע בפניכם.‬
‫אבל...‬
‫יש לי את שבועתכם?‬
‫האם אנחנו נוודים של הים,‬
‫שמפוזרים לכל עבר?‬
‫או שאנחנו מוח אחד,‬
‫עם יד אחת, עם חרב חדה שמניף קפטן אחד‬
‫שנותן תכלית לנשמות המושחתות שלכם?‬
‫כן!‬
‫חירות!‬
‫חירות! - חירות!‬
‫בואו!‬
‫חירות! חירות! חירות!‬
‫ללילה הארוך שלפנינו!‬
‫תסלחי לי.‬
‫אימא, רום.‬
‫מה קרה?‬
‫אכזבתי אותך.‬
‫לא.‬
‫אבא שלך מת.‬
‫קפטן!‬
‫תירגעו, בחורים.‬
‫יש לי לא פחות חברים בגיהינום מאשר לכם.‬
‫הם ימצאו אותנו...‬
‫והם יהרגו אותנו.‬
‫באמת עשית את כל הדברים האיומים האלה?‬
‫כן.‬
‫אני כל מה שאומרים עליי.‬
‫וגרוע מכך.‬
‫ייתכן.‬
‫אבל את גם אימא ואחות.‬
‫וברגע זה, אנחנו צריכים את כל כולך...‬
‫או שלא נשרוד הלילה.‬
‫זה שמך האמיתי?‬
‫הוא לקח ממך הכול.‬
‫הגיע הזמן לקחת הכול חזרה.‬
‫זה רק עניין של זמן עד שהם ימצאו את המערות.‬
‫אנחנו חייבים לשרוד עד הזריחה‬
‫ואז להדליק את מדורת האיתות.‬
‫למה לא להדליק אותה עכשיו?‬
‫ביום יש לצי הבריטי את הסיכוי הטוב ביותר לאתר את העשן.‬
‫מה אם הם לא יגיעו בזמן?‬
‫עדיין נוכל לברוח בסירה החד-תרנית.‬
‫אם אעזוב, קונור ירדוף אחריי.‬
‫זה יסתיים רק עם חול ספוג בדם שלו או שלי.‬
‫תישארו כאן. אני צריכה להתכונן.‬
‫את לא חייבת לעשות הכול לבד.‬
‫כן, אימא.‬
‫תעשו בדיוק מה שאומר, ובלי ולהתחצף.‬
‫אני אף פעם לא מתחצפת.‬
‫את מתחצפת עכשיו.‬
‫תקשיבו טוב.‬
‫המקום הזה נבנה כמבצר...‬
‫למקרה שהעבר יחזור לרדוף את משפחתנו.‬
‫אני מכירה את הצוק כמו את כף ידי.‬
‫כל מנהרה, כל צוואר בקבוק.‬
‫נפתה אותם להיכנס.‬
‫נפצל אותם.‬
‫ונמתין להזדמנות לחסל את קונור.‬
‫הלילה, תהפכו לחיילים.‬
‫תסיחו...‬
‫תגנו...‬
‫תשמידו.‬
‫הם באו לחפש את מרי העקובה מדם.‬
‫עקוב מדם זה מה שהם יקבלו.‬
‫יש דם על הצמח המטפס.‬
‫תקראו לקפטן.‬
‫מתה או חיה, רבותיי.‬
‫אם יקרה משהו,‬
‫אני רוצה שתיקחו את החד-תרנית ותפליגו לאי הגדול.‬
‫תחפשו את הגדוד הבריטי.‬
‫אימא, אני לא יכול להפליג. - אתה יכול.‬
‫אתה מכיר את המפות. אתה מכיר את הזרמים.‬
‫הים בלתי צפוי.‬
‫תקשיב לי, ילד.‬
‫ידעת לשחות לפני שלמדת לעמוד.‬
‫אתה מלח מלידה.‬
‫אנחנו נהיה בסדר.‬
‫אני אדליק את המדורה כשזה יהיה בטוח.‬
‫תתפרסו, בחורים. היא כאן.‬
‫זוזו!‬
‫סובב את הכננת.‬
‫תפתחו את זה.‬
‫מוכנים?‬
‫אני רואה אותך.‬
‫קן הצופה! תמשיכו להסתכל!‬
‫נבלים, רוצים לשחק?‬
‫לכו. לכו!‬
‫אנחנו חייבים ללכת. חייבים ללכת.‬
‫בואו נזוז!‬
‫לטעון מחדש את המוסקטים!‬
‫מוכנים? - צא!‬
‫מוכנים!‬
‫מזהה את קן הצופה!‬
‫מוכנים.‬
‫אני עדיין כאן.‬
‫בואו ותמותו.‬
‫קדימה. - מה עם אימא?‬
‫תן לי להסתכל.‬
‫בואי הנה, מנוולת!‬
‫ככה.‬
‫רוץ!‬
‫אייזק.‬
‫בואי נזוז.‬
‫תוציא את הסירה. אני כבר באה. - לא!‬
‫תלך, בבקשה, אייזק. לך, בבקשה.‬
‫אנחנו לא צמד חמד?‬
‫גם הבחור שלך צרח ככה.‬
‫בואי הנה!‬
‫זה לא שייך לך.‬
‫חשוך מדי!‬
‫מרי!‬
‫נצרו...‬
‫נפלא.‬
‫פשוט נפלא.‬
‫נותרנו רק אנחנו, יקירתי.‬
‫מה דעתך שנצא לאור?‬
‫ניישב את זה כמו פיראטים.‬
‫עד המוות או כניעה.‬
‫דודה, תסתכלי.‬
‫היא עשתה את זה.‬
‫עשן ברוח.‬
‫אתה האדם האחרון שציפיתי שיזעיק תגבורת.‬
‫תני להם לבוא.‬
‫הם ימצאו אי שנותן מחסה לפושעת מבוקשת,‬
‫וצוות אמיץ שמת כשניסה להביא אותה למשפט.‬
‫כואב, אה?‬
‫כואב, כן?‬
‫היכנעי.‬
‫לעולם לא.‬
‫היכנעי.‬
‫בין הצלעות.‬
‫מי ייתן וגן עדן...‬
‫יחוס עלייך.‬
‫מרי שלי.‬
‫ארסל!‬
‫את יכולה לעמוד?‬
‫זה בסדר.‬
‫היי. זה בסדר. טוב.‬
‫זה בסדר. אני איתך. אני איתך. זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫את אחותי.‬
‫את בסדר?‬
‫ארסל.‬
‫מרים.‬
‫שמי מרים.‬
‫"ספינת הברק שלי בנמל‬
‫"נשמתי במפרץ‬
‫"ושתיהן יפליגו‬
‫"עם שחר‬
‫"אך חבק אותי חזק‬
‫"עד עלות השחר‬
‫"ועמוק בתוך ליבך‬
‫"אני אישאר‬
‫"כתם מכתביך‬
‫"המילים שאני אומרת‬
‫"עם הזמן והגלים‬
‫"יתפוגגו‬
‫"אך חבק אותי חזק‬
‫"עד עלות השחר‬
‫"ועמוק בתוך ליבך‬
‫"אני אישאר"‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬